Den vil jeg bære til evig tid.
Mor? Bartolo?
Mor?
Mor? Bartolo?
Mor?
Bartolo?
Mor, nej!
Sam, kom så. Vi er sent på den.
Bussen kommer lige om lidt.
-Chris, maden står i køleskabet. -Forloren hare, jeps.
Misty!
-Undskyld, skat. -Mor, hvor er min jakke?
I skabet ovenpå. Skynd dig lidt.
Madkasse. Sådan. Jeg har mine nøgler.
Og...
Nej, skat. Jeg har pakket den. Her. Tag din rygsæk og kom.
-Chris, kom så. Kom nu. -Der er den!
Hvad? Nej, du må ikke tage dem på. Okay...
Vi når ikke bussen.
Kom så.
-Satans! -Ikke bande, mor.
LOS ANGELES' BØRNEVÆRN
FRAVÆR, BØRNEMISHANDLING
-Donna, hvad sker der i Alvarez-sagen? -Jeg har kimet hende ned.
Hun svarer ikke. Jeg kører derhen. Der er noget galt.
-Patricia Alvarez? Hvad foregår der? -Skolen har ringet.
-Hendes drenge pjækker igen. -Jamen hvorfor skal Donna derhen?
Hun har fået et par af dine sager. Donna har mere energi.
Og mere tid. Hun har ikke så meget at se til som dig.
-Hun har ikke børn. -Hun får støtte derhjemme.
Hendes mand er jo ikke død.
Hun har mødt til tiden hver dag i ugens løb.
-Men vi forstår dig godt alle sammen. -Gør I? Det virker altså ikke sådan.
Måske har du brug for at være mere hjemme.
-Patricia taler ikke med en som Donna. -"En som Donna"?
Hun kender mig bare. Jeg har haft familiens sag i fire år
og fulgt børnene. Patricia stoler på mig. Hun ved, jeg også er mor.
-Det handler om børnene. -Hør her. Bare behold sagen.
-Giv politiet et praj. -Det behøver jeg ikke.
Tag en betjent med. Det er ikke en anmodning.
-Undskyld. -Jeg kan altså godt selv klare det.
Det tvivler jeg ikke på.
Hej, Patricia.
Hvordan går det med dig?
Er drengene hjemme?
-Luk døren op. -Det er okay. Giv os lige et øjeblik.
-Hvor er drengene? -De er i sikkerhed, Anna.
Jeg ved ikke, hvad der foregår, men jeg er din bedste chance.
Så luk mig ind, så du kan vise, de er i sikkerhed, som du sagde.
Han behøver ikke komme med. Du kan bare lukke mig ind.
Jeg lovede at gå ind alene.
Jamen tænk på assistent Garcia. Din mand var jo politimand.
Tror du, han ville lade dig gå derind alene?
Ja, det gør jeg.
-Jeg er lige herude. -Tak.
Patricia, hvad er der dog sket?
Hvor er drengene?
Hvis du er begyndt at drikke igen eller har et...
Hør.
Hvad?
Hvad er det, du kan høre?
Hendes gråd.
Carlos?
Tomas?
Gå væk fra den dør, Anna. Ud med dig.
Hvad har du derinde? Hør nu her. Jeg vil bare...
Ud!
-Fortæl nu, hvad der er derinde. -Ud!
Hold dig væk fra døren!
-Anna... -Jeg sagde det jo! Ud!
Hold da helt kæft! Væk fra hende!
-Du må ikke lukke døren op! -Tag det roligt!
-Tag det så roligt! -Bare en nat til!
Slip mig! Du forstår det ikke!
Åh gud, nej!
-Luk døren. Vil du ikke nok? -Hun gør os fortræd.
Nej, det gør hun ikke.
Det lover jeg.
Okay. Så er det hele ordnet. I får varme senge
og varm mad og et brusebad.
Okay?
Du godeste!
Hvordan er det sket?
Det var hende.
-Har din mor gjort det ved dig? -Nej, det var ikke hende.
Jeres mor elsker jer. Det ved I godt, ikke?
Uanset hvad der er sket, så skal vi nok ordne det, okay?
Men i nat er I i sikkerhed.
Det lover jeg.
Vi er ikke i sikkerhed nogen steder.
Hej. Undskyld, jeg kommer så sent.
-Hvordan er det gået i skolen? -Som det plejer.
Sam... hej med dig.
-Varmede Chris maden til dig? -Det ved jeg ikke.
-Hallo! -Ja, det gjorde han.
-Fint nok. Hvor er han? -Han leger inde på fars kontor.
Ikke for meget tv, okay?
Alarm! Mistænkte er på flugt.
Eftersætter til fods. Der er vist noget. Der er han!
Jeg er lige efter ham. Jeg kan se mistænkte. Send assistance!
Send assistance! Jeg bliver beskudt!
Hænderne op!
Jeg fik ham. Jeg fik mistænkte.
Kald stationen, Coop. Vi fik ham.
ÆRKEENGLEN MIKAEL BESKYTTER OS
Mor, nu er jeg færdig!
Jeg kommer nu!
Nå, lad os så se.
Okay.
Så skyller vi.
SANKT VIKTORIAS KATOLSKE HERBERG
Tomas...
Tomas.
Tomas, hvad laver du?
Tomas, kom tilbage.
Carlos.
-Hallo? -Anna, det er Coop.
Vi har fisket Alvarez-drengene op af floden.
Mød mig på hjørnet af Fourth og Mission.
Okay. Jeg kommer nu.
Bliv i bilen, okay? Og lad være med at vække din søster.
Jeg er tilbage lige om lidt.
-Jeg tjekker ham her. -Denne vej.
Åh gud, nej!
-Jeg forstår det ikke. Hvad er der sket? -De lå i floden. De blev druknet.
-Hvordan havde de det, da du så dem? -Fint.
De var bange, men de havde det fint, Coop.
-Jeg lovede dem, at de var i sikkerhed. -Anna, du må ikke bebrejde dig selv.
Det er din skyld!
Jeg prøvede at stoppe hende!
Hvem?
Hvem prøvede du at stoppe?
La Llorona.
Sam! Luk mig ind!
-Luk op! Skynd dig! -Hvad...
Luk op!
-Hvad sker der? -Så du hende ikke?
Hvem?
Chris, hvad foregår der?
Chris?
Det må I altså undskylde.
Er I okay?
Ja, jeg har det fint.
Jeg har det fint.
Er du okay, skat?
Ja, det var bare min fantasi.
Okay. Godnat.
Jeg elsker dig.
Det er en curandero. Ritualet kaldes "afrygning".
Det renser kroppen for enhver negativitet, der har sat sig fast
i meget hårde tider.
Tror du på, at det virker?
Hvad betyder min tro?
Det handler om deres tro.
Og hvis de tror på det, tror de helt sikkert også på den her.
Kendte du drengene?
Ja. Jeg var deres sagsbehandler.
-Må jeg spørge om noget? -Ja.
Ved du noget som helst om La Llorona?
Det navn har jeg ikke hørt, siden jeg var barn.
Den grædende kvinde.
Hun var kendt for sin skønhed.
Den smukkeste kvinde i den del af Mexico.
Så en skønne dag red en rig og flot ranchero ind i hendes landsby.
Hun ville have ham.
Ægteskabet var storslået.
De fik to smukke børn, som de forgudede.
Men så, efter et stykke tid
fandt hun ham i favnen på en yngre kvinde.
Hvad gjorde hun?
Hun frarøvede ham det, der var ham allermest dyrebart.
Hun myrdede deres børn.
I et anfald af rasende jalousi druknede hun dem i floden.
Da hun indså, hvad hun havde gjort, blev hun overmandet af skyld.
Hun druknede sig i det samme vand og blev forbandet til at gå igen
og lede efter børn, der kan tage deres plads.
Børn lærer, at de skal være artige
og lytte til de ældre.
Ellers kommer La Llorona og tager dem.
Det er altså et folkeeventyr?
For nogle.
Værsgo. Det har hjulpet mig gennem mange mørke nætter.
Må det gøre det samme for dig.
Tak, men det var min mand, der var religiøs, ikke mig.
Man behøver skam ikke være religiøs for at besidde tro.
Chris?
Sam?
Hvad er der i vejen, skat?
Hvad er der dog sket med din arm?
Jeg faldt.
Det var ellers lidt af et fald.
Jeg ved godt, det hele er lidt svært lige nu.
Og jeg ved godt, at verden kan være skræmmende.
Men hør her. Kan du huske, hvad far altid sagde?
Om det med, hvis man nu var bange, og han ikke var der?
Han ville sige, du skulle holde om Misty og knuge hende ind til dig.
Hjælper det? Det hjælper en lille smule, ikke?
Hvad kigger du på?
Coop er her.
Kom, skat.
Hård dag?
Må vi se fjernsyn?
Selvfølgelig.
Skål?
-Har det været sådan en dag? -Uge.
-Måned? -År.
Tja... de holder ud. Jeg tror, vi skal have...
-Tid. -Ja.
-Og lidt mad ud af huset, så tak. -Det var så lidt.
Hvis du ikke orker at tale om private problemer, hvad så med faglige?
-Åh nej. Hvad nu? -Det handler om Patricia Alvarez.
Vi ved, hun var indblandet i sønnernes død, men hun har et vandtæt alibi.
Flere fra menigheden så hende, da børnene blev taget.
-Er det rigtigt? -Du kender hendes historie.
Se på sagen. Måske finder du noget, jeg har overset.
Jeg ville smaddergerne hjælpe, men hun vil ikke tale med mig.
Lige netop. Det er dig, hun er vred på.
-Din mand lærte mig netop, at... -Vrede mennesker elsker at tale.
Det var hende.
Chris.
Hvad laver du?
Chris.
Er du okay, skat? Chris?
Skat?
Er der noget galt?
Er du okay, skat? Chris?
Chris?
Skat!
Kom så.
-Vågn op. -Hvad skete der?
Du gik i søvne, min skat. Skat, du gik bare i søvne.
Så, så.
Kom så, skat. Nu går vi op igen og får sovet.
Der skete ikke noget.
Er der nogen herinde?
Min mand er politibetjent, og han er lige på trapperne.
Sam! Chris!
Vågn op! Luk døren op...
Hvad laver du i mit hus?
Ud af mit hus!
-Mor? -Hvad skete der?
Ikke noget, min skat.
Undskyld. Kom herind, skat.
Kom så. Hvad siger I til at sove i mors seng i nat?
Chris, flyt foden.
Hvad er der?
Det gør mig frygtelig ondt.
Jeg kan slet ikke forestille mig, hvordan du må have det.
Hvordan jeg har det?
Jeg kan ikke mærke noget som helst. For jeg har oplevet det værste.
Jeg er færdig. Jeg er ligeglad med, hvad de gør ved mig.
Det var dig, der burde sidde her. Det var dig, der myrdede mine drenge.
Ikke mig!
-Du havde låst dem inde. -Jeg havde skjult dem.
Og nu har hun dem!
Hun har dem!
Hvad er der sket med din arm? Hvad er der sket med dig, Patricia?
La Llorona.
Dine børn...
Har de hørt hendes gråd?
Har de mærket hendes svidende tårer?
Det kommer de til. Snart.
Og så kommer hun og tager dem. Ved du hvorfor?
-Fordi jeg har sagt, hun skulle gøre det. -Nej, Patricia.
Da mine drenge døde,
bad jeg ikke til Gud for deres frelse.
Nej, jeg bad til hende.
Jeg bad og bad og bad til hende,
for at hun skulle give mig mine børn tilbage og tage dine i stedet.
Sam?
Chris!
Hvad?
Chris!
Det er en ret slem forstuvning.
Cooper, hej.
Hvad? Har de ringet fra hospitalet?
Ja. Det er et kontrolbesøg.
Samantha, hvordan har du fået de brændemærker?
Hvad med dig, Chris?
Jeg har jo sagt, at jeg faldt.
Er det rigtigt? Hvor var din mor?
-Anna, du ved godt, du ikke må være her. -Hold nu op, Donna...
-De prøver at beskytte dig. -De fortæller sandheden.
-Jeg ville aldrig gøre mine børn fortræd. -Hun har ret. Du må ikke være her.
Du tror måske ikke på det, men jeg har det forfærdeligt med det her.
Jeg har lovet jeres far at passe på jer, så hvis der er noget, så ring. Er I med?
Vi har måttet løslade Patricia Alvarez. Vi havde ikke nok på hende.
-Måske var det ikke hende. -Hvad mener du?
-Det ved jeg ikke. Bare glem det. -Anna...
Uanset hvad det er, der foregår, så få styr på det.
Far, for første gang i mit liv, er jeg forelsket.
-Det er jo en alvorlig sag. -Og hun elsker mig, far.
Chris...
Må jeg tale med dig?
Skat, jeg er nødt til at vide, hvad der egentlig skete.
Jeg så en kvinde.
Herinde?
På Samanthas værelse.
Jeg troede, det var Sam, men...
En kvinde i hvid kjole.
Hun græd.
Hun vil have os.
Hun vil have, at vi er hendes.
Mor, det gør altså ondt.
Så skyller vi.
Tror du på mig?
Ja... det gør jeg.
Sam?
Sam!
Sam, luk op!
Hvad skete der med dig?
Skat, er du okay? Hvad skete der?
Sam?
-Sam? -Mor.
Mor!
Løb!
Kom væk!
Jeg ved godt, det lyder usandsynligt.
For nogle år siden gav jeg ikke meget for sagn, myter
og ting, der spøger om natten.
Men så... var der en hændelse...
...med en dukke.
Jeg fik øjnene op for det usædvanlige.
Kan du hjælpe os?
Kirken har særlige forbindelser, som varetager den slags situationer.
Men det skal gå gennem ærkestiftet.
Hvor lang tid tager det?
I bedste fald tager sagsbehandlingen adskillige uger.
Nej.
Der er måske en anden løsning.
Den er uortodoks, men han bor i kvarteret.
Men hvis du vælger at gå den vej,
må jeg følge kirkens regler og trække mig fra denne proces.
Som sagt er hans metoder uortodokse.
Og kirken, tja...
Kirken har sine metoder, og han sine.
Derfor forlod han gerningen for år tilbage.
-Har han været præst? -Ja.
Men nu helbreder han med tro.
Han er shaman og arbejder i religionens og videnskabens udkant.
En curandero.
I skal ikke røre ved noget, okay?
-Hola. Undskyld. -Jeg har set dig før.
Alvarez-mindehøjtideligheden, ikke sandt?
Jo, jeg var hendes sagsbehandler.
Hvis du bare er kommet for at glo, så har jeg vigtigere ting for.
Vi er vist ikke gået rigtigt. Undskyld. Kom så.
-Har du set dem her før? -Ja.
Hvad er det?
-Kirken kan hjælpe. -Nej. Kirken har sendt os herhen.
Det her er kirkens anliggende.
Hjælp os.
Det her er La Lloronas mærker.
I har altså set hende?
-Har du nogensinde set hende? -Nej.
Ikke direkte. Men jeg har set, hvad hun gør.
Hvad gør vi?
Vi står over for en ondskab uden grænser.
-Men hun er ikke noget menneske, vel? -Nej.
Men det har hun været...
...indtil hendes morderiske forfængelighed fortærede hende.
Hun er en mørk ånd. Ugudelig. Forsaget af Vorherre.
-Jeg tager dem med på motel. -Hvorfor det?
Hun har knyttet sig til din familie, ikke dit hus.
Hvis I flytter, følger hun efter.
Hvad skal vi så gøre?
-Jeg tror ikke, det hjælper. -Nej...
Ikke kun det her.
Til mindehøjtideligheden så jeg, at du talte med fader Perez.
Han sagde, du engang var præst.
Min rejse begyndte i kirken.
Ja.
Det er længe siden.
Tag mig med hjem. Vi må begynde omgående.
-Vi er færdige. -Sig mig, gnider du bare æg på alt?
-I synes, det er fjollet, ikke? -Jo, ret fjollet.
Kom.
Det her ritual, la limpia... bruges til at registrere et ondt væsen.
Jo blodigere indholdet er, desto større er ondskaben.
Det er en tryllekunst. Jeg har set det i Johnny Carson-showet.
Mor...
Har du også set det i Carson?
Nej.
Vi er nødt til at hjælpes ad. La Llorona trives i mørke.
Nu gør vi klar.
Korset er udskåret af et træ i Mexico.
Det får røde blomster, så det ser ud, som om det står i flammer.
Flammetræet.
Man siger, at flammetræerne græd, da La Llorona druknede sine børn.
Som de eneste vidner til hendes synder har de en særlig magt over hende.
Hvad er det?
La Lloronas tårer.
-Jeg har helliggjort dem. -Hvorfor?
Modgift.
-Er det endnu et ritual? -Ja. Morgenmad til aftensmad.
Det var Davids store nummer. Morgenmad til aftensmad.
Jeg drillede ham med, at han kun kunne lave morgenknas.
I aften skal la comida give trøst, oven på det, I har været igennem
og det, der venter.
-Det virker ikke, som om du tror på det. -Jeg tror på Gud.
Fader Perez sagde, du havde vendt kirken ryggen.
Kirken, ja.
Gud? Aldrig.
Hent børnene.
Hold øje med flammerne.
En rolig flamme viser, at vores besværgelser beskytter os.
Kommer hun?
Hun er her allerede.
-Hvad laver hun? -Hun leder.
Efter hvad?
Os.
Mor!
Rafael... hjælp os.
Mor!
Mor, hun har mig!
-Mor! -Chris!
-Mor! -Sam, hjælp!
Chris! Tag min hånd!
Nej!
Du sagde, vi var i sikkerhed! Du sagde, lyset beskyttede os!
-Det passer ikke. -Mor, Misty er væk.
-Skat, ikke nu. -Du lod hende tage mig.
Hvad snakker du om?
-Brugte du min søn som lokkemad? -Nej, selvfølgelig ikke.
-Jeg brugte jer alle sammen. -Hvad nu, hvis du ikke havde nået det?
Det gjorde jeg jo. Og nu er La Llorona ude af jeres hus.
-Hvad er det? -Kan I huske flammetræet?
Det er frøene.
Så længe de danner en ubrudt streg, kan hun ikke komme ind.
I må ikke røre ved dem. La Llorona vil gøre alt
for at komme ind igen.
-Bagdøren! -Chris!
-Få fat i en hammer og søm i en fart! -Hun kommer ind!
-Hun må ikke komme ind! -Forsvind, ånd!
Du har ingen magt her! Forsvind fra familien!
Anna, skynd dig!
Hold den i ro!
Bare et par søm til!
Sam! Væk fra døren!
Mor, jeg fik fat i Misty, og frøene ligger der stadig.
Sam!
Hun drukner hende.
Swimmingpoolen!
Sam!
Mor!
Tag hende!
-Klarer hun den? -Ja, hun trækker vejret!
Hvad gjorde du?
Nu er jeres pool fuld af vievand.
La Llorona var nødt til at forsvinde.
Tak, skat.
Min skat...
Er du okay, skat? Sam...
Sam?
Hvad er det, hun laver?
Sam... Hvad er der galt med hende?
Rafael?
Hvad er der galt med hende?
La Llorona har haft din datter i sin vold. Nu kan hun hidkalde hende.
Når vi fordriver ånden, bliver trancen brudt.
Indtil da skal vi holde dem samlet.
Hvad tænker du på? Hvad? Hvad skal vi gøre?
-Er vi nødt til det? -Ja.
Bare til solopgang.
Okay.
Sæt dig ned. Sam.
Skat...
Du er bare så tapper. Din far ville være så stolt af dig.
Du er så god til at passe på Sam og mig.
Du skal vide, at man godt må være bange. Det er alle sommetider.
Det er jeg. Det var far.
-Rafael? -Nej.
Han lyver.
-Jeg elsker dig, mor. -Jeg elsker også dig, min skat.
Jeg elsker jer begge to så utrolig højt.
Det er fint nok, mor. Bare gør det.
Hvor har du den fra?
-Det er hendes. -Hendes?
Hun havde den om halsen.
Pas godt på den. Måske kan vi bruge den mod hende.
-Mor! -Chris!
-Mor!
Patricia!
-Patricia... stop. -Du tog mine børn fra mig.
-Lad nu være. -Hun giver mig dem igen.
Patricia, lad nu være.
Læg pistolen. Vi kan tale om det.
Vi kan tale om det her, Patricia.
-Kom nu. Giv mig dem tilbage. -Nej.
Giv mig mine drenge tilbage!
Nej!
Mor!
Løb!
Mor!
Kom.
Den er låst! Jeg prøver den her.
Chris, de er alle sammen låst. Hvad gør vi?
Skynd dig, Chris! Kom nu!
-Skynd dig! Hun kommer! -Ja, ja.
-Skynd dig! -Jeg har den.
Op!
Skynd dig.
Tag fat i rebet.
Hun kommer!
Hjælp!
-Tag lygten. -Her er den.
-Nej. -Kom.
-Okay.
Nej!
Åh nej.
Nej.
Om bag mig.
Hjælp! Det er ikke dine børn!
Nej! Slip dem! Nej!
Slip dem!
Skynd dig.
Chris! Sam!
Børn!
Se Herrens kors og forsvind, onde ånd!
Mor!
Anna!
Så, så.
Nu er I i sikkerhed.
Tak. Jeg ved slet ikke, hvordan jeg skal takke dig.
I to var meget modige. Selv jeg var bange på et tidspunkt.
Er det rigtigt?
Nej. Ikke rigtigt.
Hvem kommer først ind?
Tekster af: Lasse Schmidt